![Sportsdykkeren logo](/sites/default/files/public/styles/portrait_mode_750_wide_/public/2022-09/SPORTSDYKKEREN_logo-500px.png.webp?itok=kmdFTJum)
En ny global undersøgelse har kastet lys over den genetiske mangfoldighed hos hvidhajen, et toppredator, der findes i verdenshavene. Efter at have været udsat for et ekstremt fiskeritryk fra både industrielle fiskeflåder og fritidsfiskere er arten i øjeblikket klassificeret som sårbar på globalt plan og kritisk truet i Europa.
Undersøgelsen, som forskeren Isabel Wagner stod i spidsen for, gjorde brug af en banebrydende tilgang. Den kombinerede avancerede genetiske teknikker (herunder target gene capture sequencing og whole-genome re-sequencing) for at analysere DNA fra hvidhajer fra hele deres globale udbredelsesområde. Niogfirs individuelle hajer blev undersøgt ved hjælp af target gene capture-sekventering, og sytten hajer blev undersøgt ved hjælp af helgenom-sekventering.
Resultaterne afslørede tre genetisk forskellige afstamninger af hvidhajer: en i Nordatlanten, en anden i Indo-Stillehavet og en tredje i det nordlige Stillehav. Disse afstamninger adskilte sig for mellem 100.000 og 200.000 år siden, sandsynligvis på grund af miljøændringer under den næstsidste istid. I denne periode skabte lavere havniveauer, skiftende havstrømme og varierende vandtemperaturer barrierer, der skilte populationerne ad.
Disse afstamninger krydser sjældent hinandens veje, og der er kun tegn på nogle få, meget nylige hybrider.
Denne undersøgelse understreger vigtigheden af at anvende præcise genetiske analyser for fuldt ud at forstå diversiteten inden for arter som hvidhajen. Uden sådanne dybgående undersøgelser kan man ikke danne sig et overblik over det fulde omfang af deres genetiske mangfoldighed, barriererne for krydsning og potentialet for lokal tilpasning.
Disse nye indsigter viser, at indsatsen for at beskytte hvidhajer må bygge på en dybere forståelse og forvaltning af disse forskellige bestande. Det er afgørende for artens overlevelse.